Ursäkta, har du nåt emot att byta plats?
-Nu? -Ja, nu.
Tack ska du ha.
Ska vi byta tillbaka?
Hallå?
Vem är det?
Snälla. Jag är en ensam liten flicka i den mörka skogen.
-Nu kommer jag och tar dig. -Min man kan komma när som helst.
Han som försummar dig medan han knullar runt på dyra hotell?
Ja, han.
Bara en liten kyss.
Vet du vad jag ska göra med dig när jag kommer? Jag ska tafsa på dig!
-Nej, inte tafsa. -Nej.
Men jag ska slicka dig under hakan-
-och sticka in tungan i örat på dig så du blir döv i flera dar.
Hallå? Liv?
Min man har handbojor i sängbordet.
Lovar du att vara snäll om jag sätter fast mig?
Vad jag än hittar på så gör jag det för din skull.
Jag är så hjälplös.
Blunda. Nu står jag utanför sovrumsdörren.
Nu öppnar jag dörren och närmar mig sängen...
Jag känner din andedräkt mellan mina ben.
Inte så snabbt. Jag sätter mig bara på sängkanten och stryker din kind.
Jag låter min högra hand glida ner längs din hals.
Ner över bröstbenet och förbi dina bröst.
Jag rör dem inte. Jag fortsätter förbi dem.
Jag tecknar en cirkel runt din navel.
Jag fortsätter nedåt...
...och så tafsar jag vid dina mjuka dun.
-Nej, inte tafsa. -Nej då.
-Är du styv? -Ja, men jag rör dig inte.
Jag andas bara på dig.
Så fortsätter jag...i tio minuter.
-Jag kan redan känna dig. -Nej, nej.
-Jag ser dig bara bli våtare. -Jag känner dig...
Jag känner dig där nere. Bara en millimeter till...
Hallå?
Andreas?
Liv Karlsen? Följ med mig.
-Du är närmast anhörig? -Ja.
-Inga föräldrar? -Mamman är död.
Pappan försvann då han var två år.
De största skadorna är från länden upp mot T10.
Den delen av nervsystemet som styr underkroppens muskler.
Tar det lång tid att bli frisk?
Själva ryggmärgen är skadad så det är nog ohjälpligt.
Ska han ligga så här resten av livet?
Vi börjar med rehabiliteringen så snart benbrotten har läkt.
Kommer han att kunna gå igen?
Han kommer nog att bli mobil till stor del-
-men han kommer att sitta i rullstol.
Ja, det är oftast värst tills man har vant sig vid tanken.
Är det annat han inte kan?
Blås- och ändtarmsfunktioner.
Men det finns uridom och lavemang.
Är det för resten av livet?
Ni lär er. Det är bara teknik.
Men du måste förbereda dig på depressionerna.
Och de kommer?
En sak till. Han kan inte längre få erektion.
Men det finns många hjälpmedel när ni kommit så långt.
Det blir nog inte lätt-
-men jag säger att vi kan klara det här.
Hur tar Liv det?
Hon tar det rätt så bra. Hon måste ju.
-Det blir tufft för henne. -Ja.
Det blir tufft, men mycket blir också som det var tidigare.
Kan du ge mig lite vatten, morbror Carl?
Tack.
Många äktenskap går i kras.
Ekonomiskt klarar vi oss. Jag har många jobbmöjligheter.
Men det man drömmer om, då?
Andreas...
Jag finns alltid här om du behöver mig.
Jag vet. Du har alltid varit som en far för mig.
-Andreas Karlsen? -Ja.
Fy fan!
Hallå?
1001, 1002, 1003-
-1004, 1005.
-Andreas Karlsen? -Ja.
Wagner från hjälpmedelscentralen.
Ska rampen till dörren gå rakt fram eller vara i vinkel?
Mycket ska göras om här.
Du får en ny ytterdörr. Med fjärrkontroll. Som en tv.
Vad gör jag om strömmen går?
Är det din fru?
Hur lång tid tar det att sätta in en sån dörr?
Det beror på. Är hon på jobbet?
-Beror på vad? -Hur mycket som ska göras.
Det är ju ett gammalt hus.
Det är bra som det är.
Jag kan ta bort tröskeln om du vill.
-Jag kan ta bort tröskeln åt dig. -Hur lång tid tar det?
Stolhissen tar i alla fall några dar att installera.
Tycker du om henne? Din fru?
Ska ni åldras tillsammans i huset?
Du ska nog koncentrera dig på rampen.
Visst. Hur vill du ha den?
Hur jag vill ha den?
Vem behöver ben?
Är det du som har parkerat mitt på infarten?
Jag närmar mig. Blunda.
Jag rör dig inte.
Du väntar. Blunda.
Du luktar.
Jag rör dig inte.
Du väntar.
Munnen vattnas.
Du behöver inte, Andreas.
Du lämnar mig igen.
Jag försökte faktiskt hitta nån annan.
Det gick inte.
Det är ju dig jag vill ha.
Wagner? Heter du verkligen Wagner-
-eller är det ett konstnärsnamn från hjälpmedelscentralen?
Jag är faktiskt Wagner.
Är det för mycket oljud? Liv skulle ju öva.
-Vi har snart väsnats klart. -Det stör inte mig.
"Valse Triste." Jean Sibelius, opus 44.
Medan Paavari sover dansar hans mor med döden.
Hon tror att döden är hennes avlidne man.
-Det är från ett teaterstycke. -Av Sibelius svåger. Rätt dåligt.
Om du är klar för i dag så lägger jag mig.
Jobbar jag så jobbar jag. Ackord, vet du.
Men du har väl ett hem också.
Jag bor faktiskt ingenstans. Har ni nåt gästrum?
-Jag hade glömt hur stökigt det var. -Jag sover med stängda ögon.
-Madrassen är bara av skumgummi. -Det bästa som finns.
Man blir fet av att ligga mjukt.
Du kan inte bo... Du kan inte sova där nere.
Alternativet är att jag sover i bilen.
Men det finns ingen dusch där.
Den lägger sig aldrig ner.
Liv...
Du fejkade.
Det känns bara så fel... Jag vet att du inte känner nåt.
Gör jag inte det?
Ska vi sätta ett handtag i taket? Det är en bra hjälp för Andreas.
Då är allt klart.
-Tusen tack för hjälpen, Wagner. -Jag ville bli färdig i dag.
Du kan inte fylla 30 utan att ha sett en ordentlig fight.
-Gratulerar. -Hur visste du det?
-Ni har kanske andra planer? -Nej, vi har inte planerat nåt.
Jag har köpt tre biljetter.
Liv! Ska vi göra nåt speciellt i kväll?
Jag tänkte att vi kunde fira i lugn och ro här hemma.
-Kom nu. -Wagner har en present till mig.
Vi ser inget här.
Kom igen!
Ja! Kom igen!
Ge honom!
Det var så dålig luft att jag fick huvudvärk.
Men det är bättre nu. Vi hörs när jag kommer hem.
Ha det.
Jag trodde att du skulle ha en stor fest hemma.
Det blev för mycket då vi håller på att göra i ordning huset.
Ja, det blev kanske för mycket för Liv.
Det är en övergångsperiod.
Det har alltså inte hänt nåt.
-Du är densamma? -Ja, det är jag.
Bortsett från att jag sitter ner och pissar-
-och måste ta en spruta för att knulla, så är jag densamma.
Så är det.
Hur tar Liv det?
Hon tycker det är jobbigt.
Jag är den ende mannen som inte känner nånting fysiskt för henne.
Det är inte så konstigt att hon saknar...
...att kunna glädja dig.
Självklart inte. Det ordnar sig.
Det ska inte vara ett problem att du tycker om henne.
Det är så frustrerande att inte kunna ge nånting tillbaka.
Men hon måste göra som hon vill. Ha friheten att välja dig.
Hon måste ju gå för att kunna komma tillbaka.
Let's tango!
-Hur hade Carl det? -Bra.
Jag tror att jag lägger mig.
Stör jag? Det beklagar jag.
Jag lägger mig, så kan du roa dig.
Nej, jag ska upp tidigt i morgon. Mitt jobb här är klart.
Det har varit trevligt att träffa dig. Hej då.
Du kan ligga med Wagner, om det är vad du vill.
-Nu är du orättvis. -Jag menar det. Gör det bara.
Vi tog en drink medan vi väntade på dig. Det var allt.
Jag litar inte på dig, för du är frustrerad. Jag känner dig.
-Då får du hellre lämna mig. -Nu har vi ju fått en stolhiss.
-Ursäkta. -Andreas...
Kan du inte bara ligga med Wagner om du vill det?
Är det lättare om jag inte är här?
Det är ju poängen. Du är här.
Andreas har fått för sig att jag vill ligga med dig.
Tack för en härlig stund, Wagner.
Kurt. Jag heter egentligen Kurt.
Andreas och jag måste vara ensamma, Kurt.
Det är nog bäst att du inte kommer tillbaka.
Men det har varit trevligt att lära känna dig.
Förlåt för i går. Det var dumt av mig.
Kan vi inte bara glömma det?
Gjort är gjort.
Nu kommer jag och tar dig!
Mamma!
Var är champagnen?
Var hittade du den?
Varför undrar du?
Jag har inte sett den på 26 år.
Jag sjöng den melodin hela tiden. Mamma blev nästan galen.
Jag trodde att Kurt hade fått tillbaka den.
Pappa. Den var det enda jag nånsin fick av honom.
Mamma hatade den där speldosan. Var hittade du den?
Det var din morbror...
Carl kom med den för ett par dar sen.
Wagner.
Är du här? Det var oväntat.
Du glömde din speldosa.
Å fan. Har du med den?
Andreas har den.
Var det inte det du ville?
Hur tar han det?
-Jag sa att Carl kom med den. -Satan!
Varför sa du inte att du är hans far?
Du måste ha en anledning.
Andreas behöver mig inte längre.
Det blir inte lättare nu, när jag har legat med hans fru.
Har du mycket pengar på dig?
Det blev lite dyrt med stolhiss och fjärrkontroll.
Stolhiss och fjärrkontroll och allt blev dyrt. Skål.
Hej. Är du vaken?
Ett ögonblick.
-Han kom bara... -För att hjälpa till med huset.
Mitt i natten medan jag sov.
Vi har bara pratat.
Det är det enda av dina behov som jag klarar av.
Den här är din. Från mig till dig.
Det är jag som är Kurt. Jag är din far.
När jag hörde om olyckan...
-Det är nog lite sent, men... -Jag ville att ni skulle träffas.
Jag visste inte att han var din far förrän i går.
Andreas...
Min far?
Jag är din far och jag kom för att hjälpa dig.
Tack för hjälpen.
Andreas, vi låg inte med varann.
Vi låtsades bara. Vi stod i trappen och fejkade.
Det är ju din specialitet.
Kurt...
-Han behöver bara lite tid. -Han är en bortskämd skitunge.
Du kom bara för att kunna sticka igen.
Andreas, min ende son.
Jag är världens lyckligaste man.
Han har väl inte tänkt bo här?
Det kan han inte.
Du får säga det till honom.
Du är i full gång, ser jag.
Den timme man mister på morgonen jagar man hela dagen.
Vi har så mycket att ta igen.
Du kunde ha kommit lite tidigare.
Men det var väl inte så lätt då jag var liten och bodde hos mamma.
Jag vet inte om du vet det...
Jag växte upp hos en fosterfamilj och det var okej.
Men jag visste att jag inte var en del av familjen.
Så jag har drömt om att få en riktig familj.
Min egen familj.
Du förstår säkert att det var svårt för mig att komma hit.
Men det gick ju bra.
Men Kurt...
Pappa...
Jag tror inte att du kan bo här.
Vem skulle hjälpa dig annars?
Du kan ju inte ens byta en glödlampa. Kan du det?
Du har tur som har en far som vill hjälpa dig.
-Du har väldigt tur. -Ja, det vet jag.
Jag vill inte mista dig igen.
Du kan hälsa på när som helst.
Jag vill ju bara ditt bästa.
-Men jag vill inte tränga mig på. -Du tränger dig inte på.
Jag förstår vad du menar.
Har Andreas några kläder som jag kan låna?
Jag ska se vad jag kan hitta.
Det var kul häromnatten.
Jag vet inte vad du och Andreas har pratat om-
-men nu ska du klä på dig.
Du vet vad Andreas vill.
Gå och klä dig.
Andreas vill att jag ska göra vissa saker åt honom.
Jaså, det vill han?
Liv!
Liv! Liv!
Mitt namn är Andreas Karlsen. Jag vill anmäla en våldtäkt.
Andreas Karlsen? Är det du som har ringt?
Han är stark, så var försiktiga.
Snabbt, snabbt...
-Vad gör ni här? -Berätta vad han gjorde.
Min far gjorde det.
-Din far? -Vi har fått en anmälan om våldtäkt.
Andreas far försvann när han var två.
Liv...
Det är inget att skämmas över. Det är inte ditt fel.
-Vi fick en anmälan om våldtäkt. -Är det mig du vill skona?
-Våldtäkt? Nej. -Jag såg det ju själv.
Min far våldtog henne på tvättmaskinen naken.
Var är din far?
Han måste ha stuckit.
-Har du druckit? -Jag ser inte syner för det.
Om vi inte anmäler honom nu kan han komma tillbaka.
Det är allvar.
Han kommer tillbaka.
Varför skilde de sig?
-De passade inte ihop. -Varför inte?
Jag ska säga det rätt ut.
-Han var inget att samla på. -Varför inte?
Han var inte riktigt snäll.
Inte riktigt snäll?
Varför har du inte sagt nåt om det förr?
Man säger inte till en liten pojke att den far han saknar...
...är en riktig skitstövel.
Jag är inte längre en liten pojke.
Nej, och nu är det sagt.
-Berätta mer. -Det är inget att riva upp.
Varför detta plötsliga intresse?
Det handlar om vem jag är som människa, som person.
Varför ville mamma skiljas?
Det är inget att klandra din mor för. Jag anmälde honom.
-Anmälde honom? -Ja.
Han sparkade nästan ihjäl henne, men hon överlevde.
Hon blev aldrig sig själv igen.
Var det därför hon dog?
Men Kurt hade sen länge sonat de tre månader han dömdes till.
Det var inte möjligt att åtala honom på nytt, och dessutom...
...så satt han ju redan inne.
För vad?
Mord.
Jag kan inte leva utan dig.
Slappna av. Han är borta.
Andreas... Du är väl inte rädd för mig?
Kallar du det tacksamhet?
Har du tänkt fortsätta att ligga med min far?
Ska du prata i mobiltelefon och sprida falska rykten?
Du vill ha mig inspärrad. Jag som bara vill hjälpa.
Var snäll och låt bli.
Förlåt.
Vet du var han har varit i alla dessa år? I fängelse för dråp!
Nu får det vara slut med ditt skitsnack.
Jag har pratat med Carl.
Carl?
Carl kan ju inte kontrollera sig.
Han slog sin syster halvt fördärvad med en skiftnyckel.
Tvingade henne att vittna mot mig som bara ville skydda min familj.
Andreas, min pojke...
Det är för sent för dig.
Det var inte för att jag var arg. Jag blev bara överraskad.
-Gjort är gjort, eller hur? -Vi pratar om det i morgon.
God natt, min skatt. Vi ses i morgon.
God natt.
Sover du?
Ge mig bilnycklarna.
Skynda dig!
Vart ska vi?
Jag tror att vi glömde Andreas.
God morgon.
Varsågod.
Det här är nog ditt. Jag behöver det inte.
Jag sätter det här.
Jag bakade grovt bröd. Vi måste tänka på din tarmfunktion.
Hur går det?
Utmärkt. Fin avföring.
-Blir du aldrig trött? -Man gör så gott man kan.
-Kaffe? -Ja tack.
Tack så mycket.
Nu gör vi ett avtal. Jag fixar huset-
-och du övar fyra timmar före lunch och fyra timmar efter.
Och inget slarv.
Det har varit mycket med Andreas, men det är glömt nu.
-Eller hur? -Jo.
Du har det i dig.
Jag vet att du har det i dig.
Men du måste jobba. Det räcker inte att vilja det.
Jag vet. Men jag behöver bli påmind om det.
Det är ett stort hus. Det är klart att ni behöver hjälp.
Eller hur?
Vem som helst kan ju komma hit och ta för sig.
Nummer ett är säkerhetslåset.
Slappna bara av och ha det mysigt.
Vart ska du?
Du måste säga till om du ska ut. Jag är ju rädd om dig.
-Men... -Inte den tonen.
Jag förstår att du är lite självdestruktiv...
...men du kan ju inte gå ut i bara tofflorna.
Jag säger det bara för ditt eget bästa.
Vad fan?
Du har ju varit uppe hela natten.
-Vad fan har du gett mig? -Jag?
Jag har inte gjort nåt.
Vad fan har du gett mig? Din förbannade skitunge.
Liv. Liv...
Lämna mig inte ensam med den här psykopaten!
Psykopat?
Din mor var en ovanligt vacker kvinna.
Jag gav dig världens bästa mor.
Vad är tacken?
Du kastar ut mig.
Din egen far.
Det var tacken.
Det enda jag hade var en gammal, fin...
...speldosa.
Och den ville du inte ha.
Vad har jag gjort dig?
Men Liv ska du inte ta ifrån mig.
Var det länge sen du badade?
Jag frågade en sak.
Jag vill inte upprepa allt. In i badrummet.
Mitt namn är Andreas Karlsen.
Förlåt.
Nån ringde 112. En Andreas Karlsen.
-Killen i rullstolen. -Jaså, han. Då är det ingen fara.
Alla måste tvätta sig.
Får jag andra handen?
Varför ska det vara så svårt?
Nej, låt bli...
Den fyller ju ingen funktion.
Ska vi ta bort den? Klipp, klipp, klipp.
Jag skämtar ju bara.
Hjälp!
Hjälp! Hjälp!
Andreas, min pojke. Min enda son.
Herregud, barn. Vad har hänt?
Det var som fan.
Liv!
-Vad vill du? -Inte den tonen.
Släpp bromsen. Släpp den då.
Far...
Andreas...
Blunda.
Nu kommer jag närmare.
Öppna inte munnen förrän jag säger till.
-Blunda. -Inte mer. Nu vill jag leka.
Inte leka. Jag vill tafsa på dig.
-Inte tafsa. -Nej, jag ska inte tafsa på dig.
Kom hit.